Zítra pojedeš na jih do Bouřlivých zemí.
Potřebuji, abys vyjednávala s Renlym Baratheonem.
Jestli se s námi Renly spojí, převýšíme je počtem dva na jednoho.
Těší mě, že tě tvá nová přítelkyně mohla doprovodit do hlavního města.
Jsem velmi dobrý v udržení tajemství dobrých přátel.
Tvá diskrétnost je legendární.
Ty tady velíš? Mám královský zatykač
na jednu z těch krys, co převážíš.
Hledáme kluka jménem Gendry.
Vrátíme se s více muži.
Tohle je Fialka. Je to jedna z Krasterových dcer.
Až budeme odjíždět, musíme ji vzít s sebou.
Budu mít dítě. Pokud to bude chlapec...
Pokud to bude chlapec, tak co?
Když vím, že jsi zradil předchozího pobočníka,
prostě bych se necítil bezpečně, kdyby ses motal kolem.
- Sama královna... - Královna regentka.
A jsi blázen, když věříš, že je to tvá přítelkyně.
Doufám, že si užiješ Zeď.
Mám přátele u dvora!
Na nového velitele.
- Musím se dostat na Štít. - Tím směrem mířím já, lorde Greyjoyi.
Zničím pro Robba Starka jeho nepřátele
a on ze mě opět udělá krále na Železných ostrovech.
- Já sám povedu útok. - Vážně?
Jsem tvůj syn, kdo jiný by ho vedl? Yaro?
- Tak ráda tě vidím, bratře. - Ona nemůže vést útok.
Ona velela mužům. Zabíjela muže.
Žádný muž mi korunu nedá. Vezmu si ji sám.
HRA O TRŮNY S02E03 Co je mrtvé, nemůže nikdy zemřít
Překlad: lord Hlawoun z Pilsnerfellu
Korekce a časování: ser bakeLit z Havellfordu
Ven, všichni.
Bastard se motal tam, kde neměl!
Chci, abyste ty a tvoji muži...
odešli.
A ty tohle urovnáš.
- Počkej venku. - Lorde veliteli... - Hned!
- Lorde veliteli. - Nech nás o samotě.
Cos provedl?
Sledoval jsem ho.
- Odnesl do lesa dítě, novorozence. - A co je ti po tom?
Ne, vy to nechápete. On je zabíjí, všechny chlapce.
Vy to víte.
Divocí uctívají krutější bohy než ty nebo já.
Ti chlapci jsou Krasterovy oběti.
Oběti? Zabíjí své vlastní děti, je to zrůda.
Mnohokrát ta zrůda znamenala rozdíl mezi životem a smrtí pro naše průzkumníky.
Včetně tvého strýce.
Pro nás jsou tam jiné války.
Ať se nám to líbí nebo ne, muže, jako je Kraster, zkrátka potřebujeme.
Viděl jsem to.
Viděl jsem,
jak si něco to dítě vzalo.
Ať to bylo cokoliv,
troufám si říct, že to uvidíš znovu.
Teď připrav mého koně.
Odjíždíme za úsvitu.
Znovu ho už neztrať.
Fialko.
Vy odjíždíte.
Chtěl jsem ti něco dát.
Patřilo to mé matce.
- To si nemůžu vzít. - Prosím.
Chci, aby sis to vzala.
Moje matka s tím šila.
Nechávala mě sedět ve svém pokoji, když šila a já jí četl.
Když to zjistil můj otec, učinil tomu přítrž.
Je to to jediné, co od ní mám.
Dala mi to, když jsem odjížděl na Zeď.
Neměl... neměl bys to dávat pryč.
Já to nedávám pryč.
Dávám to tobě.
Hlídej mi to.
Než se vrátím.
Hodore. Hodore.
Probuď Brana, ano? Je čas na jeho učení.
Každou noc je to stejné.
Chodím
a běhám, ale...
nejsem... nejsem to já.
Běhám božím hájem, očichávám prach,
cítím chuť krve v puse, když čerstvě zabiju,
vyju.
Stará chůva mi vyprávěla příběhy o kouzelných lidech,
kteří mohli žít uvnitř jelenů, ptáků, vlků...
- Je to přesně, co říkáš, Brane. Příběhy. - Takže lhala?
- Oni neexistují? - No, možná kdysi.
Ale odešli z tohoto světa, spolu s mnohým jiným.
Jsou to jen sny, Brane,
- nic víc. - Ne, mé sny jsou jiné.
Jsou pravdivé.
Zdálo se mi, jak umřel můj otec.
A Rickon měl ten samý sen.
A co všechny ty sny, které pravdivé nebyly?
Dobře.
Tento článek je z Valyrijské oceli.
Má ho ve svém řetězu jen jeden mistr ze sta.
Znamená, že jsem studoval vyšší mystéria.
A všichni, kteří je studují, se pokoušejí čarovat.
Já nebyl jiný.
Byl jsem mladý.
A který chlapec by si nepřál mít skryté schopnosti,
které by jeho obyčejný život povznesly na nějaký zvláštní?
Ale nakonec mi všechny mé pokusy
nedaly víc než tisícům chlapců přede mnou.
Tak pojď.
Možná kdysi byla magie mocnou silou tohoto světa.
Ale už není.
Draci jsou pryč.
Obři jsou mrtví.
A děti lesa zapomenuty.
Loras! Vysoká zahrada!
Dostaň ho!
Vzdávám! Vzdávám se.
Dobrý boj. Předstup.
Povstaň. Sundej si přilbu.
Jsi vše, co tvůj otec sliboval, a ještě víc, má paní.
Jednou či dvakrát jsem viděl sera Lorase podlehnout, ale nikdy takovým způsobem.
Ne, má lásko. Můj bratr za tebe bojoval statečně.
To bojoval, má královno.
Ale šampión může být jen jeden.
Brienne z Tarthu, můžeš si přát, po čem jen toužíš.
Pokud to bude v mé moci, je to tvé.
Tvoje Výsosti,
žádám o zařazení do tvé Královské gardy.
Budu jedním z tvých sedmi, svěřím svůj život tvému
a budu tě ochraňovat před veškerým nebezpečím.
Dobře.
Povstaň, Brienne z Královské stráže.
Tvoje Výsosti, mám tu čest přivést před tebe lady Catelyn Stark,
vyslankyni svého syna Robba, lorda ze Zimohradu.
Lorda ze Zimohradu a krále Severu.
Lady Catelyn. Rád tě vidím.
Mohu ti představit svou ženu Margaery z rodu Tyrellů?
Jsi tu srdečně vítána, lady Stark.
Je mi moc líto tvé ztráty.
Jsi velmi laskavá.
Má paní,
přísahám ti, že Lannisterové zaplatí za zabití tvého manžela.
Až získám Královo přístaviště,
přinesu ti Joffreyovu hlavu.
Bude stačit vědomí, že spravedlnost byla vykonána, můj pane.
Tvoje Výsosti.
A měla bys pokleknout, když předstoupíš před krále.
To není nutné. Lady Stark je váženým hostem.
Vytáhl už tvůj syn proti Tywinu Lannisterovi?
Já nesedím ve válečné radě svého syna.
A i kdyby ano, nedělila bych se o jeho strategie s tebou.
Pokud se s námi Robb Stark chce spojit, měl by přijet sám,
- a neschovávat se za matčiny sukně. - Můj syn ve válce bojuje,
nehraje si na ni.
Neměj strach, má paní.
Naše válka teprve začíná.
- Tvoje Výsosti. - Gerarde.
- Co dělá tvá noha? - Je to lepší, Výsosti.
- Neuvědomují si, jak obrovští jsou. - Dobrý muž.
Velím 100 000 mužů.
Veškerým silám Bouřlivých zemí a Roviny.
A všichni jsou tak mladí a odvážní jako Rytíř květin?
Pro tebe je to hra, viď?
- Je mi jich líto. - Proč?
Protože to nevydrží.
Protože jsou to rytíři léta a zima se blíží.
Brienne, doprovoď lady Catelyn do její stanu.
- Je po cestě unavená. - Jak si přeješ, Tvoje Výsosti.
- Mám se pak vrátit? - To nebude nutné.
Chtěl bych se chvíli modlit. Sám.
Následuj mě prosím, má paní.
Dnes jsi bojovala statečně, lady Brienne.
Bojovala jsem pro svého krále.
Brzy pro něj budu bojovat na bitevním poli.
Pokud budu muset, zemřu pro něj.
A pokud si přejete, stačí Brienne.
Já nejsem lady.
Co tady děláš?
Žiju tady.
- Zlobíš se na mě, bratře? - Jsi prolhaná děvka.
Není to moje vina, žes mě nepoznal.
Poznat tě? Jak jsem mohl?
Naposledy, když jsem tě viděl,
vypadala jsi jako tlustej malej kluk.
Tys byl taky tlustej malej kluk,
ale já tě poznala.
- Proč jsi mi nic neřekla? - Chtěla jsem nejdříve vidět, co jsi zač.
A viděla jsem.
Plány jsou hotovy. Je načase, abyste si je vyslechli.
- Otče. - Otče.
To vlčí štěně vytáhlo na jih, s celou armádou Seveřanů v zádech.
Zatímco se pustí do křížku se lvem v Západních zemích,
sever bude zralý k utržení.
Železní muži budou přepadat a drancovat, jak tomu bylo za starých dnů,
a to po celém pobřeží severu.
Rozprostřeme svou nadvládu přes zelené země,
zabezpečíme Šíji a všechno za ní.
Pevnosti se nám vzdají jedna po druhé.
Zimohrad může odolávat třeba rok, ale co je nám po něm?
Zbytek bude náš, lesy, pole i hrady.
Yaro, má dcero, ty si vezmeš třicet lodí a napadneš Pahorek.
- Vždycky jsem chtěla svůj hrad. - A jakou roli budu mít já?
Ty si vezmeš loď a napadneš vesnice na Kamenitém pobřeží.
Jednu veslici?
Jí jich dáš třicet, a já dostanu jednu?
Mořskou děvku. Mysleli jsme, že ta by pro tebe byla perfektní.
- Mám bojovat s rybáři? - Dávej pozor na jejich sítě.
Otče, bojoval jsem s Robbem Starkem.
Znám jeho muže. Nevzdá se Severu tak snadno.
Ani nebudou vědět, že tam jsme, dokud nebude příliš pozdě.
Co ty o tom víš, ženo? Já jsem osvědčený válečník.
Tvoji bratři byli taky válečníci a oba jsou mrtví.
Rukama těch, které ty tak mermomocí bráníš.
Já nebráním nikoho. Jen si říkám, zda by nebylo rozumnější počkat.
Proč riskovat tažení proti Severu, když by to mohli být naši spojenci?
Povstaneme proti nim a mohli by nás zničit.
Ale jestli jim slíbíme věrnost, dají nám Casterlyovu skálu.
Jaká jsou naše slova?
Naše slova?
- "My nesijeme..." - "My nesijeme.
Jsme Železní muži.
Nejsme poddaní. Nejsme otroci.
Neoráme pole ani se nedřeme v dolech.
Bereme si, co nám patří."
Tvůj čas s vlky z tebe udělal slabocha.
Chováš se, jako bych šel dobrovolně.
Poslal jsi mě pryč, jestli si vzpomínáš.
Toho dne, kdy jsi ohnul koleno před Robertem Baratheonem.
Potom, co tě porazil. Vzal sis tehdy, co ti patřilo?
Poslal jsi mě pryč!
Svého syna!
Svého posledního syna!
Poslal jsi mě pryč jako psa, kterého už nechceš.
A teď mě proklínáš, protože jsem se vrátil domů.
Ty bys chtěl, aby se náš otec sklonil před tvou novou rodinou?
Já nemám žádnou novou rodinu.
Že ne?
Vyber si, Theone, a udělej to rychle.
Naše lodě vyplují s tebou nebo bez tebe.
- Nedovolíš mi opustit tenhle pokoj, nedovolíš mi... - Utiš se.
Proč? Myslíš, že by mě mohl slyšet tvůj otec?
Je tři sta mil daleko!
Já netrvám, abys přebývala tady.
Mohl bych tě dostat do hradní kuchyně.
Ale bohužel jen přechodně.
Každý muž, který ochutnal mé jídlo, mi říkal, jak jsem dobrá děvka.
Ale ty bys nebyla kuchařka.
Byla bys myčka.
Myčka? Co je to myčka?
Služebná v kuchyni.
- Služka v kuchyni? - Ano, ale...
Myla bych nádobí?
Takhle mě chce vidět můj lev?
Tvůj lev tě chce vidět živou.
Přišli jsme na nebezpečné místo. Má sestra mi chce ublížit.
Bude hledat jakoukoliv slabost, co by mohla najít.
Nesmí se o tobě dozvědět.
- Já jsem slabina? - To byl kompliment, má paní.
Jak může být slabost kompliment?
- Jazyk tu může být trochu ošidný. - Já jsem moc hloupá, abych to pochopila.
Hloupá cizinka.
Já nejsem služka v kuchyni.
Kdy se Joffrey a Sansa vezmou?
Brzy, drahoušku, až skončí válka.
Matka říká, že budu mít na ten obřad nové šaty a další na hostinu.
Ale tvé budou slonovinové, protože jsi nevěsta.
Princezna s tebou mluvila.
Promiň, Tvoje Výsosti.
Tvé šaty budou určitě nádherné, Myrcello.
Počítám dny do konce bojů
a já budu moct slíbit svou lásku králi před tváří bohů.
Zabije Joffrey Sansina bratra?
Mohl by.
Líbilo by se ti to?
Ne. Myslím, že ne.
I kdyby to udělal, Sansa splní svou povinnost.
Že ano, holubičko?
Dále.
- Kdo jsi? - Já jsem Šae, má paní. Vaše nová služebná.
Nevěděla jsem, že potřebuju novou služebnou.
- Ty nejsi odsud. - Ne.
Co to děláš?
- Čekám, až mi řeknete, co mám dělat. - Neměla bych ti říkat, co máš dělat.
Prostě bys to měla udělat.
A co?
Vyměnit mi prádlo, vyprat šaty,
vydrhnout podlahu, vyprázdnit nádobu, rozčesat vlasy...
- Ne. - Říkala jste rozčesat... - Ne teď.
Váš nočník je prázdný.
Ukliď na stole.
Byla jsi už někdy služebná?
- Ano. - A čí? - Lady Zuriff. - Lady Zuriff?
Lady Zuriff.
V tomhle městě není žádná lady Zuriff.
- Nebyla z tohoto města. - No, nevím, jak se to dělá v tamtom městě,
ale v tomhle městě služebné čekají na dámy, ne naopak.
A já ti nemám čas odpovídat na tisíc otázek a učit tě, jak dělat svou práci.
Chcete, abych odešla?
Prostě mi rozčeš vlasy.
Ach, díky bohu.
Už šest dní jsem neměl pořádnou stolici.
S tím problém jsem se už setkal, můj pane.
Stres z vlády má často tento nezdravý efekt.
Dvě kapky do vody denně.
Dobře. Jsem vděčný, že mám po svém boku muže tvých znalostí a moudrosti.
- Prosím. - Děkuji, můj pane.
- Tobě můžu věřit, Pycelle, nebo ne? - Jistěže, můj pane.
Žijeme v nebezpečné době.
A koruna musí získat nová spojenectví.
A tato spojenectví musí být často zpečetěna manželstvím.
Manželstvím?
Ano.
V těchto plánech důvěřuji radě, ale královna se to nesmí dozvědět.
Nemůžeme jí dovolit, aby se míchala do záležitostí,
které mohou rozhodnout o budoucnosti království. V sázce je příliš mnoho.
Ach, to ano. Vskutku, ano. Budu mlčet jako hrob.
Jednám o spojenectví s rodem Martellů z Dorne.
Princezna Myrcella si vezme jejich nejmladšího syna, až vyspěje,
což zajistí jejich loajalitu a armádu, kdybychom ji náhodou potřebovali.
Myrcella má být poslána do Dorne?
Ale pamatuj si, královna se to nesmí dozvědět.
"Královna se to nesmí dozvědět."
Miluji rozhovory, které začínají právě takto.
Mám v plánu provdat princeznu Myrcellu za Theona Greyjoye.
Theona Greyjoye?
Promiňte mi, můj pane, ale jak?
Vyrostl jako svěřenec Zimohradu.
- Bojuje za Robba Starka. - Přesně.
Theonův otec nenávidí Starky a přesvědčí svého syna, aby přešel na naši stranu.
Greyjoy může zničit armádu Seveřanů zevnitř a my můžeme získat lodě jeho otce.
Ale pamatuj, nikomu to nesmíš říct.
Nikomu neříct co?
Mám v plánu provdat princeznu Myrcellu za Robina Arryna z Údolí.
Lysa mě v lásce nemá.
Ale možná příslib královského spojení ji přivede k uvědomění, že co bylo, bylo.
Uvěznila tě.
Pokusila se tě popravit. A ty jejímu synovi nabízíš princeznu?
Pro muže v našem postavení může být držení se nenávisti břemeno, nemyslíš?
A předpokládám, že ode mě chceš, abych to dojednal.
Existuje snad někdo lepší?
Ano, mohl bych Lyse zazpívat tu písničku, kdybych chtěl.
Co z toho budu mít já?
Vděčnost lidu Západozemí za pomoc ukončit tuto válku,
obdiv krále za to, že přineseš zpět Údolí,
a Harrenov.
Harrenov je prokletý.
Nikdy jsem tě nepovažoval za pověrčivého.
Nakonec, můžeš ho zbořit a přestavět. Ty si to budeš moct dovolit.
Mám v plánu udělat z tebe lorda Řekotočí.
Jediným tahem bys ze mě udělal jednoho z největších lordů království.
Posloužil jsi mé rodině dobře v záležitosti následnictví.
Tak jako Janos Slynt a ten dostal Harrenov taky.
- Dokud jsi mu ho nesebral. - Potřebuji, abys dodal Lysu Arryn.
Janose Slynta jsem nepotřeboval.
Takže domluveno?
Dobře.
- A pamatuj si... - Královna se to nesmí dozvědět.
To musí bolet.
Co?
Co je?
Člen královské gardy?
Jako bych už tak nebyl dost ponížen.
Brienne je velmi schopný bojovník.
A je mi oddaná.
Ty žárlíš.
Žárlím? Na Brienne Krásku?
Nechtěj, abych se ti vysmál.
- Vynahradím ti to. - Ne, Tvoje Výsosti.
Dnes v noci ne.
Tvou pozornost si žádá jiný Tyrell.
Nezískal bys podporu mého otce nebo jeho armádu jen kvůli osobnímu kouzlu.
Tvoji vazalové se ti začínají posmívat za zády.
Nevěsty nebývají právě panny dva týdny po svatební noci.
A Margaery je panna?
Oficiálně.
Mám ti ji přivést?
Měl bych tě varovat,
- Měl jsem mnoho vína. - Na to máš právo. Jsi král.
Vypadáš nádherně.
Děkuji ti, Tvoje Výsosti.
- To jsou pěkné šaty. - Myslíš?
Nemůžu se rozhodnout, jak by to bylo lepší.
Takhle,
nebo takhle.
Tohle určitě nepotřebuješ.
Přesto někteří říkají, že krása nejžádanější je krása ukrytá.
To musí být tím vínem.
Počkej, já sama.
Je mi líto.
Chceš, aby přišel můj bratr a pomohl?
- Cože? - Mohl by tě nastartovat. Vím, že by mu to nevadilo.
Nebo se můžu otočit a předstírat, že jsem on.
Nevím, o čem to mluvíš.
Nemusíme si na nic hrát.
Ušetři si lži pro dvůr. Budeš jich potřebovat hodně.
Tvoji nepřátelé z nás nejsou šťastní.
Chtějí nás rozdělit. A nejlepší způsob, jak je zastavit,
je dostat do mého břicha...
tvé dítě.
Můžeme to zase zkusit později.
Ty rozhodneš, jak to chceš dělat... se mnou, se mnou a s Lorasem...
Jak se ti zlíbí.
Jakkoliv budeš potřebovat.
Jsi král.
Ty zrůdo.
Myrcella je má jediná dcera.
Opravdu si myslíš, že ji nechám prodat jako obyčejnou couru?
Myrcella je princezna. Někteří říkají, že se pro tohle narodila.
Nedovolím ti ji převézt do Dorne, jako mě dopravili k Robertu Baratheonovi.
Dorne je pro ni to nejbezpečnější místo.
Zešílel jsi? Martellové nás nenávidí.
A proto je musíme zlákat.
Budeme potřebovat jejich podporu ve válce, kterou rozpoutal tvůj syn.
- Bude rukojmí. - Host.
Tohle ti neprojde.
Myslíš, že tě v bezpečí udrží kus papíru, co ti dal otec?
Ned Stark měl taky kus papíru.
- Je to hotové, Cersei. - Ne.
- Nemůžeš to zastavit. - Ne!
Jak myslíš, že bude Myrcella bezpečná, když město padne?
Chceš, aby ji znásilnili a rozčtvrtili jako děti Targaryenů?
Nenech se splést. Nabodnou její hezkou hlavičku na kopí hned vedle tvojí.
Vypadni! Vypadni.
Theone z rodu Greyjoyů,
chceš dnes zasvětit svou víru Potopenému bohu?
- Ano. - Poklekni.
Nechť se Theon, tvůj služebník, znovu zrodí z moře stejně, jako ses zrodil ty.
Požehnej ho solí.
Požehnej ho kamenem.
Požehnej ho ocelí.
Co je mrtvé, nemůže nikdy zemřít.
Co je mrtvé, nemůže nikdy zemřít,
ale povstane znovu, pevnější a silnější.
Vstaň.
Nemám rád, když ze mě někdo dělá blázna, trpaslíku.
Pokud se Myrcella vdá za toho Martellovic kluka,
tak se stěží může vdát za Robina Arryna, že?
Ne. Obávam se, že ne. Omlouvám se za to.
A Harrenov...
Předpokládám, že ten už také není ve hře.
Ano, obávám se, že není. Za to se také omlouvám.
Pro příště mě vynechej ze svých klamů.
To je škoda. Měl jsi být zlatým hřebem mého dalšího klamu.
Můj bratr Jaime hnije na severu.
Rád bych ho viděl na svobodě.
- A tady přicházíš na scénu ty. - Robb Stark Králokata nikdy nepropustí..
On ne. Ale jeho matka by mohla.
Jak by se ti líbilo spatřit zase svou milovanou Cat?
- Našel jsi ho? - Jo.
A má společnost.
Špinavý starý lišák. Skoro se mi ho nechce rušit.
- Ne, nebudeš ho rušit. - Ne, nebudu ho rušit.
Co má tohle znamenat?
Ne, prosím, prosím.
- Zklamal jsi mě, velmistře. - Jsem tvůj věrný služebník.
Tak věrný, že jsi řekl královně o mých plánech poslat Myrcellu do Dorne.
Ne! Nikdy! To je podvod. Přísahám.
To jsem nebyl já.
Varys. Byl to Varys, pavouk.
Víš, Varysovi jsem řekl, že princeznu dám Greyjoyům.
Malíčkovi jsem řekl, že ji plánuji provdat za Robina Arryna.
Nikomu jsem neřekl o sňatku s Dorňany.
- Nikomu kromě tebe. - Eunuch má špehy všude.
Uřízni mu mužství a nakrm s ním kozy.
- Ne, ne, ne. - Nejsou tu žádné kozy, polomuži.
Prostě to udělej.
Jak dlouho jsi špehoval pro mou sestru?
Všechno, co jsem dělal, jsem dělal pro rod Lannisterů.
Vždy jsem sloužil tvému otci. Zeptej se ho.
Byl jsem jeho služebník už od časů Šíleného krále.
- Nelíbí se mi jeho plnovous. - Cože?
Cože? Ne, ne!
Kolik pobočníků jsi zradil, Pycelle?
- Eddarda Starka? Jona Arryna? - Lord Arryn, ten to věděl.
Znal pravdu o královně.
A měl v plánu jednat, říct to králi Robertovi.
Tak jsi ho otrávil?
Ne! Nikdy.
Ale nechal jsi ho zemřít a ujistil ses, že podlehne.
Lannisterům. Vždy jsem sloužil Lannisterům.
Odveďte mi ho z očí. Hoďte ho do jedné z černých cel.
Ach, ne. Ne, ne, ne. Ne, prosím.
Tohle mi udělat nemůžete.
Za tvé soužení.
Budeš potěšen, že naše společná přítelkyně
si ve službách lady Sansy vede celkem dobře.
Dobře. To byl jeden z mých lepších nápadů.
A vypadá to, že velmistr si našel cestu do černých cel.
Dobře zahráno, můj lorde pobočníku.
Ale měl bych se i já obávat?
Janos Slynt, Pycelle...
Malá rada se nám zmenšuje každým dnem.
Rada má ve službě bývalým pobočníkům špatnou pověst.
Nehodlám následovat Neda Starka do hrobu.
Moc je zvláštní věc, můj pane.
Máš rád hádanky?
- Proč? Uslyším snad nějakou? - V místnosti sedí tři významní muži.
Král, kněz a bohatý muž.
Mezi nimi stojí obyčejný žoldnéř.
Každý z těch významných mužů mu nařizuje, aby ty druhé dva zabil.
Kdo bude žít, kdo zemře?
To záleží na žoldnéři.
Opravdu? Vždyť ten nemá ani korunu, ani zlato ani přízeň Bohů.
Má meč, vládce nad životem a smrtí.
Ovšem pokud je to muž s mečem, kdo vládne,
proč předstíráme, že moc je v rukou našich králů?
Když Ned Stark ztratil svou hlavu, kdo za to byl opravdu zodpovědný?
Joffrey? Popravčí?
Nebo někdo jiný?
Rozhodl jsem se, že nemám rád hádanky.
Moc sídlí tam kde lidé věří, že sídlí.
Je to trik. Stín na zdi.
A i velmi malý člověk dokáže vrhat velmi dlouhý stín.
Měl bys spát.
Zítra nás čeká dlouhý pochod.
Třicet mil, pokud na nás nebude chcát.
Nemůžu spát.
Nemám rád tu chuť.
Inu...
Abych byl upřímný, tohle se nepije kvůli chuti.
Co?
Jak můžeš spát?
Myslím, že jako většina mužů.
Ale ty jsi viděl věci...
hrozivé věci.
Jo.
Ale viděl jsem taky i nějaké pěkné věci. Ale ne tolik.
Jak můžeš spát, když...
když máš ty věci uvnitř své hlavy?
Tys to neviděl.
- To jsem si jistý. - Zavřu oči a vidím je tam nahoře.
Všichni...
tam stojí.
Joffrey,
královna a...
a moje sestra.
Víš, že máme něco společného? Věděl jsi to?
Musel jsem být jen o pár let starší, než jsi ty.
Viděl jsem, jak mému bratrovi probodli srdce přímo na našem prahu.
Ten, kdo ho probodl, nebyl zas tak velký mizera.
Willem bylo jméno toho chlapce.
Utekl dřív, než by sis uplivl.
A já tam jen stál...
a sledoval, jak můj bratr umírá.
Teď přijde ta zvláštní část.
Nemůžu si už vybavit obličej svého bratra.
Ale Willem, to byl moc pěkný chlapec.
Měl pěkné bílé zuby,
modré oči,
takové ty tváře s dolíčky, které mají dívky rády.
Myslel jsem na něho, když jsem pracoval,
když jsem pil, i když jsem sral.
Došlo to až do bodu,
kdy jsem si každý večer, než jsem šel do postele, opakoval jeho jméno.
Willem. Willem. Willem.
Skoro jako modlitba.
A jednoho dne...
Willem přijel zpátky do města.
Zasekl jsem sekyru hluboko do jeho lebky tak, že ho s ní museli pohřbít.
Willemův kůň mě odvezl na Zeď a od té doby nosím černou.
No,
to ti pomůže usnout, co?
Ho! Vstávejte, vy líný zkurvysyni!
Ozbrojte se!
- Vstávej. - Vstávej.
Držte se stranou. Oba dva.
- Ne. Já se nebojím. - Můžu bojovat. - Držte se stranou.
Pokud to půjde špatně, uteč. Rozumíš?
Utíkej směrem na sever a neohlížej se.
Venku jsou muži, kteří chtějí ošukat vaše mrtvoly.
Ven! Hned!
Všichni ven!
Hej, ty! Otevři tu zatracenou klec!
Kde je bastard, vráno?
Mám tady víc něž jen pár bastardů. Kdo se ptá?
Ser Amory Lorch, věrný vazal lorda Tywina Lannistera.
Tito muži z hlavního města nás požádali o pomoc.
- Odložte zbraně ve jménu krále. - A ve jménu kterého krále?
Tohle je tvá poslední šance.
Ve jménu krále Joffreyho, odložte své zbraně.
Myslím, že to se nestane.
Budiž.
Vždycky jsem nenáviděl kuše. Dlouho se nabíjejí!
Chlapče, pojď sem. Chlapče!
- Milý chlapče, pomoz nám! - Vrať se!
Pomoz nám, chlapče!
Člověk umí bojovat! Osvoboď nás!
Rychle, podej mi to.
Dej mi tu sekeru. Dej mi ji.
Copak to tu máme?
Ne!
To je pěkná malá čepel.
Možná že si s ní vyčistím zuby.
- Vzdávám se! Vzdávám se! - Shromážděte ty, kdo přežili.
Vezmeme je zpátky na Harrenov.
Slyšel jsi. Jdeš s námi.
Vzdávám se!
Pomoc! Pomozte mi!
Máš něco s nohou, chlapče?
Jen se podívejte.
Můžeš chodit?
Ne. Budete mě muset nést.
Dobře.
Prý ho máme nést.
Hledáme bastarda jménem Gendry.
Vydejte ho, nebo vám vydloubeme oči.
Chcete Gendryho?
Už jste ho dostali.
Tu helmu miloval.
Překlad: lord Hlawoun z Pilsnerfellu & bechr05
Korekce a časování: ser bakeLit z Havellfordu
www.edna.cz/game-of-thrones
www.icefire.cz
www.serialzone.cz www.titulky.com